Zachránit naši starou, dobrou Evropu takovou, jak jsme ji znali, už není možné
![Vlastimil Vondruška 1. díl: Zachránit naši starou, dobrou Evropu takovou, jak jsme ji znali, už není možné](https://www.radiouniversum.cz/files/uploads/2024/07/Vondruska1D_KDM_21072024-600x315.jpg)
Jak nejlépe začít rozhovor se slavným spisovatelem? Možná jednou z nejlepších možností je zahájit ho jeho vlastními slovy. Tak tedy: „V dějinách vždycky platilo, že ten, kdo nejvíce křičí, je neurvalý, a má tvrdé lokty, obvykle získává navrch, protože ti slušní mu nakonec ustoupí. Dnes se pro takový proces vžil pojem podvolení. V umění je jeho autorem nizozemský režisér Theo van Gogh, který natočil dokument o zacházení se ženami v muslimském světě. Ovšem světoznámým udělal podvolení až francouzský spisovatel Michel Houellebecq, který ve svém románu popisuje, jak se francouzský učitel, navzdory svým názorům a postojům, stále více přizpůsobuje islamizaci školství a svého života. Jak v rovině individuální, tak i celospolečenské probíhá proces podvolení v celé Evropě.“ To byla slova našeho minulého – a jsem moc ráda, že i našeho dnešního hosta – historika Vlastimila Vondrušky.
Martina: A ještě doplním, že spisovatel a publicista má na svém kontě desítky vědeckých studií a článků o dějinách hmotné kultury. Je autorem knih vědeckých i populárně naučných, a napsal také – už nevím, jestli – čtyři, nebo pět desítek historických detektivek a románů. Velmi čtenými se také staly jeho Epištoly o elitách a lidu, Úvahy a komentáře, nebo Kronika zániku Evropy, a mnoho dalších. Jste nesmírně plodný autor.
Vlastimil Vondruška: Jsem dokonce tak plodný, že píši rychleji, než stačí Wikipedie a různé tyto zdroje aktualizovat. Takže už i těch detektivek je mnohem víc, skoro asi šedesát.
Martina: Jednou si vás pozvu do Rady starších, a tam spolu rozebereme vaši literaturu, vaše psaní, vaše zájmy, ale teď se pojďme podívat na slovo „podvolení“, o kterém už jste tady hovořil. Co pro vás tento termín „podvolení“, ale také třeba název románu Michela Houellebecqa, znamená?
Vlastimil Vondruška: Slovo „podvolení“ je literární vyjádření normálního běžného procesu, který je popsán velice precizně v kulturní antropologii, protože vždycky, při střetu dvou kultur, nebo dvou náboženských systémů, dvou civilizací, dojde vždy vcelku logicky k tomu, že obě tlačí proti sobě, a potom ta silnější, životaschopnější, agresivnější, donutí tu slabší, aby přijala její hodnoty, protože dochází k asimilaci. Dokud byla Evropa silná a mocná, tak po celá staletí ona nutila k takzvanému „podvolení“ ty země, které kolonizovala. Ale ve chvíli, kdy ztratila svou životaschopnost – kdy se začala nimrat v různých detailech, kdy v podstatě opustila étos být vítězem – je logické, že ti, kteří sem přicházejí, nacházejí masu lidí bez nějaké podstatné vůle. Není podstatné, co se říká na náměstích, co říkají politici, to je většinou jenom bohapusté žvanění, protože podstatné je, jaké akce jsme schopni dělat. Ne to, co pořád říkáme, jako: „Náš klub by chtěl politicky udělat to a to.“ To je nesmysl. Ať to udělá. Proces podvolení je pouze legitimní cesta k tomu, že ztrácíme svou identitu pod tlakem těch, kteří přicházejí, a přijímáme identitu jejich.
Martina: Vlastimile, to by ovšem znamenalo, že vždy musí být někdo podvolený. To znamená, že je – vzhledem k tomu, že Evropa, řekněme, ztrácí ostré lokty, které měla dřív jakožto koloniální velmoc, nebo alespoň některé země z ní – podvolování Evropy v tomto případě něco nevyhnutelného. Nebo jsme se třeba mohli v čase už posunout k nějakému, řekněme, ušlechtilejšímu modelu?
Vlastimil Vondruška: Tak těžko v historii říkat, co by, kdyby. Ale když už hovoříme o podvolení, tak přece když starověký Řím dobyl Etrurii, tak se Etruskové podvolili latinské kultuře. Když došlo ke konfrontaci latinská kultura versus starořecká, tak samozřejmě sice převládla, a to je důležité, latinská, ale z té řecké převzala spoustu pozitivních věcí. Takže podvolení, jak asi bude v Evropě podle mě pokračovat, nebude nějakou čistou islamizací. I islám, jako každá ideologie, je do jisté míry flexibilní, takže si drží své základní, fundamentální body, ale pouze hlupáci nepřijímají z okolí to, co by se případně dalo použít a adaptovat. A potom tedy, za nějakých sto, dvě stě, tři sta, čtyři sta let opustí i oni své fundamentální body, a podvolí se zase někomu jinému. A v tom to je. Evropa opustila fundamentální body svého vlastního bytí.
Martina: Které to jsou?
Vlastimil Vondruška: V podstatě je to křesťanství – a teď ho neberme jako náboženský systém.
Martina: Ale hodnotový?
Vlastimil Vondruška: Ale jako hodnotový systém. Křesťanství vytvořilo určitou psychosociální strukturu, v níž se evropská civilizace, a jednotlivé země, pohybovaly, protože křesťanství je v podstatě nesmírně agresivní ideologie. Křesťanství sice hlásá lásku k bližnímu svému – ale samozřejmě nikdy nevěřte ideologům, nikdy nevěřte hlasatelům dobra.
Opustili jsme základy společností. Znevážili roli rodiny, mateřství. Vychovávat děti jako skleníkové květinky je cesta k tomu, aby se nebránily, ustoupily agresorovi a podvolily se.
Martina: Myslíte si, že když mě teď udeříte, tak vám nedám svůj plášť, nebo nenastavím druhou tvář?
Vlastimil Vondruška: Je rozdíl mezi individuálními, a společensko-sociálními skutky. Když společnost udeří – obrazně – svého souseda, a vezme mu jeho zem, tak je to do jisté míry legitimní. Když muž udeří ženu, a vezme jí plášť, tak je to něco naprosto hanebného. Ale v širším hledisku je to vlastně stejné.
Vrátím se k tomu, proč tvrdím, že křesťanství je agresivní filozofie: Ono v sobě má zakódováno mesiášství, což je vlastně něco, co převzalo od svých židovských kořenů: „Jenom já mám pravdu, a mou povinností je tuto pravdu prosazovat v celém světě.“ Totéž má islám, protože islám je zase určitou derivací křesťanství. Někteří ranně křesťanští prorokové jsou současně proroky islámu, což se neděje úplně běžně, a protože to bylo náboženství agresivní, tak se stalo to, že si vytvářelo modely svého, do jisté míry útočného vztahu jak k mimoevropským civilizacím, tak i mezi sebou navzájem, protože my jsme byli ti silní, kteří chtěli obsazovat, kteří chtěli vládnout.
A to se před nějakými třiceti, čtyřiceti, padesáti lety opustilo. Obrovský zářez do této psychologie dala druhá světová válka, německá agrese byla tak úděsná, že touha a volání po míru, které v té době ovládlo celý svět, se promítlo v tom, že jsme začali programově utínat ty větve, které by se daly považovat za agresivní: „My budeme hodní. My jsme se změnili. My už nebudeme nedemokratičtí. My nebudeme nikoho obsazovat. My budeme vycházet vstříc všem.“
Martina: Budeme podporovat osvobozenecká hnutí v jednotlivých koloniích.
Vlastimil Vondruška: Ano, a tím se vlastně začala rozleptávat tato integrita evropské společnosti.
Martina: Tímto se ovšem znovu dostáváme k podstatě mé otázky. Znamená to, že vždycky někdo musí být podvolený? A vzhledem k tomu, že, jak jste řekl, jsme opustili fundamentální body, na kterých naše společnost a civilizace stála – a jmenoval jste především křesťanství – tak to teď znamená, že jsme odsouzeni k tomu se prostě podvolit? A že se v historii vůbec nic nemění, a bude to tak pořád?
Vlastimil Vondruška: Z dlouhodobého hlediska ano. My jsme opustili klasické fundamentální body, které dělají společnost společností. Znevážili jsme roli rodiny, znevážili jsme roli mateřství, znevážili jsme roli zápasu sama o sebe. V době našeho mládí, když jsme se střetli s nějakou nespravedlností, tak jsme se poprali, pohádali. Ale dneska ne. Dneska se to všechno řeší, musíme se obrátit na poradce ve školách, a na antikonfliktní týmy, a když někdo někomu něco řekne ošklivého, tak ho div nepošleme k soudu. To už je znamení absolutního úpadku, kdy společnost už není schopna se sama bránit. Pod pojmem „sama bránit“ nemíním, že vytvoříme úřady, které se o nás budou starat. Prostě člověk se musí umět bránit sám, a nemyslím teď jenom fyzicky – za to vůbec nepléduji – ale mentálně. Člověk musí být odolný, protože přece nežijeme v rajské zahradě. Vždycky se budeme střetávat s lidmi, kteří budou vůči nám nějakým způsobem agresivní, budeme se střetávat s nepříjemnými informacemi, s nepříjemnými činnostmi.
Martina: Ovšem vlastně všechno, co se teď snažíme třeba implementovat našim dětem, nové generaci, je nevytahovat je ze zóny komfortu, nevystavovat je stresům, nevystavovat je tlakům, a v žádném případě jim neumožnit, aby projevily svůj názor, třeba i ve formě vzteku.
Vlastimil Vondruška: Tomu se říká „opičí láska“. To je přesně ono. Každý živý tvor, každý biologický druh připravuje svá mláďata na život, a připravuje je na reálný život, nikoliv na ideální, vysněný život. To znamená, že zvířata mají v sobě obrovskou lásku vůči svým potomkům, mnohem větší než dnes většina lidí. U nich je mateřství opravdu něco naprosto posvátného, a matky u většiny zvířat jsou ochotny pro svá mláďata položit život. Ale současně, i když je tak strašně milují, jim v mnoha věcech nepodávají pomocnou ruku, protože je musí připravit na syrovou realitu života. A to my neděláme, to neděláme už dlouho, takže vychováváme generaci „skleníkových květinek“, které se při prvním fouknutí hroutí.
Podívejte se na to, jak je dneska obrovský problém s různými psychickými problémy mládeže. To nikdy nebylo. A proč to nebylo? Protože se děti vychovávaly k určité psychické odolnosti, nebo se, respektive, nevodily za ručičku, a nestrašily se. Dneska se už v Rakousku pomalu hledá, jak zrušit tradici krampusáků – což jsou alpští démoni, kteří na Mikuláše sestupují – abychom děti nestrašili, abychom je nestresovali. Proboha, tak kde to jsme? Vychovávat někoho jako skleníkovou květinku, to je ideální materiál k tomu, aby pak ustoupil agresorovi, a podvolil se, protože není schopen se bránit. Není mentálně schopen to ustát.
Základní hodnotou přežití biologického druhu jsou samci a samice, kteří své potomky vychovají tak, aby dokázali žít v reálném světě. A pokud to zpochybníme, podvolili jsme se modernismu.
Martina: A teď jsme u toho, čím jsme začali – podvolení se – v tomto případě islámu. Ještě před nemnoha lety se o tom mluvilo jako o nějakém dramatizování, o hysterii, až konspirační teorii. Ostatně i Houellebecq má za svůj román na krku žalobu. Ovšem jak jde čas, tak pod tíhou událostí v evropských státech už i lidé, kteří odmítali, zvažovali, pochybovali, připouštějí, že na tomto procesu podvolování a ustupování – nikoliv přijetí, ale podvolování – by něco mohlo být. Ale s tím se zároveň dostavuje to, o čem jste před malou chvílí mluvil, tedy jakási odevzdanost: „No a co. Tak, co se stane tak hrozného? Tak tady bude část lidí, která bude chodit do mešit. Část lidí, která bude chodit do kostela, a budeme tady všichni soužít.“ Vy jste v historii na tento proces podvolení narazil mnohokrát, tak bude to vypadat takto, nebo i takto?
Vlastimil Vondruška: Není islám jako islám. Odmyslíme-li si, že tady jsou sunniti a šíiti, a pak turecká verze islámu, a tak dále, tak i islám byl v minulosti v různých zemích různý, někde fundamentální, a někde zase značně liberální. Když islám ovládl Přední východ, tak tam v podstatě vedle sebe žili relativně v náboženské rovnosti židé, křesťané a muslimové, a až do křižáckých válek tam byla mnohem větší náboženská tolerance, než v tehdejší křesťanské Evropě. Ovšem bohužel fundamentální směr je hodně agresivní, a je vidět.
To je stejné, jako u nás: Spousta hodnot, které nám vnucují progresivisté, nejsou většinové hodnoty, ale protože jsou agresivní, řvaví, furt někde vystupují, furt by někoho obžalovávali, na někoho útočili, tak z hlediska podvolení si my po nějaké době řekneme: „A proč bychom nemohli mít transsexuální děti? Vždyť je to v pořádku. My jim ustoupíme.“ Podvolení neznamená, že ustupujeme jenom islámu, podvolení je i to, že ustupujeme neustále, a všem těmto progresivistickým nesmyslům, které naprosto ničí tradiční hodnoty.
Ať se na mě nikdo nezlobí, ale příroda dala všem tvorům na této planetě určité hodnoty, které jsou základní pro přežití svého biologického druhu, a k těmto hodnotám patří to, že tady vždy máte samce a samici, že pro budoucnost rodu je nezbytné mít potomky, a tyto potomky vychovat tak, aby byli schopni žít v reálném světě. A pokud tyto hodnoty zpochybníme proto, že jsme se podvolili tomu, že toto není důležité – že musíme být moderní, musíme dětem umožnit, aby si vybíraly své pohlaví, a mateřství už není nejvyšší hodnota pro život ženy, a že mateřství je zbytečné, a ženy vlastně zatěžuje – tak pokud jsme toto dopustili, tak jsme se podvolili modernismu.
A pokud se můžeme, nebo budeme nějakým způsobem podvolovat islámu, tak pak je podstatné, jaké věci tento islám bude chtít. Je třeba fantastické, jak islám neustále podporují modernisté, přičemž jedna z prvních věcí, pokud by tady vládlo právo šaría, bude naprosto nekompromisní, a možná i násilný tlak proti gayům, lesbám, proti transsexuálům.
Martina: Feministkám.
Vlastimil Vondruška: Proti feministkám, samozřejmě. Takže to je úplné zmatení, protože lidé vůbec nechápou, co podporují. Média jim řeknou: „Ano, tohle dělejte!“, ale nikdo nedomýšlí konsekvence.
Martina: A dokážete pochopit, že my jsme si rozjeli proces podvolování na všech frontách? Bavili jsme se o tom, že ve světové historii je to tak, že určitá civilizace, nebo náboženství, potlačí, vytlačí, třeba i zničí jinou civilizaci, a převezme dějinnou úlohu. Myslíte, že v historii existuje paralela s tím, co se děje teď? Tedy, že jsme se rozhodli tak nějak podvolit všemu? Nejenom jiným náboženstvím, ale také jiným, a vlastně třeba úplně nesmyslným názorům na biologii, nesmyslným názorům na úlohu člověka, a tak dále.
Vlastimil Vondruška: Až v takhle dramatické a radikální podobě paralelu neznám. Samozřejmě znám paralelu v tom, že se společnost podvolila – dejme tomu – jinému náboženství, protože co jiného byl křesťanský tlak na naše milované pohanské Čechy? Vždyť my jsme byli pohani, a pak přišel Cyril s Metodějem, a začal obrovský christianizační tlak, takže se nakonec celá společnost podvolila křesťanství. Ale samozřejmě různá rezidua pohanství dál přežívala, takže v podhoubí křesťanství se ještě ve 13. a 14. století na venkově slavily různé pohanské obřady jako rezidua. Ale podvolili jsme se a přijali jsme to většinově. Tyto paralely jsou. Ale aby společnost takhle úplně zdivočela, tak to ne.
A to souvisí ještě s jinou věcí: Já vždycky říkávám přirovnání, že každá civilizace prožívá stejný časový rytmus vývoje, jako lidský organismus. Takže když nějaká civilizace vzniká, je mladá, silná, plná sil, plná optimismu, má obrovské plány, a začne budovat to, co pro sebe považuje za správné. Pak tedy přichází dospělost – jako u každého člověka – kdy už tedy projdeme školou, začneme pracovat, začneme budovat svou rodinu, jsme silní, víme, jak to dělat, prostě jsme na vrcholu, a užíváme si plody toho, co jsme v mládí dostali do vínku. Jenomže pak přichází stáří a únava. Všechno už člověk zažil, síly slábnou, a člověk začíná ustupovat, často kvůli tomu, aby měl klid. A totéž se děje s civilizací. A naše civilizace už zestárla natolik, že jsme ustoupili od svých hodnot, a teď jenom nějak dožíváme, a teď jsme se střetli s velice nepříjemnou, tvrdou realitou, a neumíme se jí bránit. Dospělý člověk se násilí ubrání, stařec ne – a totéž platí o civilizacích.
Zachránit naši starou a dobrou Evropu takovou, jak jsme ji znali, už není možné
Martina: Evropa, starý, lenivý kocour.
Vlastimil Vondruška: Starý, lenivý kocour. Starý lenivý, a někdy bohužel i hodně senilní kocour.
Martina: Komu teď sedí na klíně? Od koho čeká, že ho podrbe? Promiňte za tu vizi.
Vlastimil Vondruška: Asi čekáme, že nás podrbe Washington, nebo že nás podrbou z Bruselu, protože si vůbec nikdo neuvědomuje, že ten lenivý kocour je Brusel stejně, jako my. Pokud má Brusel nějaké vize, tak to nejsou vize někoho, kdo ví, jak na to, ale jsou to vize stejně unaveného starce, jako jsme my sami.
Martina: Přesto starci někdy ještě dokázali sehrát velmi důležitou roli právě proto, že jim už třeba na ničem tak nezáleželo. A teď položím divnou otázku: Je tento starý lenivý kocour i vykastrovaný?
Vlastimil Vondruška: Doufám, že starý, lenivý kocour vykastrovaný není. Samozřejmě, když už si tady budeme povídat o těchto paralelách, tak ke stáří patří určitá zkušenost a vychytralost, takže staří někdy v minulosti dokázali ty mladé – s odpuštěním – očůrat.
Martina: Nebo občas opravdu varovat.
Vlastimil Vondruška: Varování je nepřenositelné. Mládí má bohužel tu vlastnost, že rady starců vždy podceňuje, protože mladí vědí všechno nejlíp, a teprve tehdy, když začnou stárnout, a narazí si poprvé čumáček, tak pochopí, že tyto rady měly nějaký význam. Kdyby to bylo tak jednoduché, tak bychom na tom asi byli mnohem lépe, protože mnoho lidí, kteří jsou věkem starší, před modernistickými excesy varovali, a sklidili za to od mladých posměch s tím, že by se nám, důchodcům, nemělo dovolit volit, protože my přeci máme staré názory, a rozhodovat můžou pouze ti, kteří mají ty správné názory.
Martina: Ti šestnáctiletí.
Vlastimil Vondruška: Ano. Greta si sedne před školu, a tím je to dané. Tak se dnes zachraňuje svět. Tyto zkušenosti jsou nepřenositelné, ale i stárnoucí civilizace dokáže udělat velké věci – a dokázala i v minulosti – ale vždycky to bylo ve velice bolestných situacích, protože společnost je schopna se do jisté míry obrodit teprve ve chvíli, kdy jí opravdu teče do bot.
Martina: Dost na tom děláme.
Vlastimil Vondruška: Dost na tom děláme, ale pořád – zaplať pán bůh – jsme na tom ještě velice dobře. Společnost prozře teprve ve chvíli, kdy nebude co jíst, kdy budou stát nepřátelé na hranicích, když se nebudou moct pohybovat na ulicích – prostě teprve ve chvíli, kdy bude opravdu fundamentálně zle. A to bych tedy Evropě, a vůbec nikomu, nepřál, protože takováto katarze, která je schopna dosáhnout nějakých změn, je nesmírně bolestná, a trvá dlouho. Některé společnosti v minulosti skutečně katarzí prošly, a dokázaly vstát – jako Fénix – z popela, ale často už to nebyla ona. Vždycky, když projdete katarzí, tak musíte mnoho věcí odvrhnout, a některé nové věci přijmout. Takže to, abychom zachránili naši starou a dobrou Evropu, to prostě v dějinách není možné.
Není to s Křesťanstvím poněkud jinak? Myslím zejména onen plášť a nastavení druhé tváře. S tím plášťěm se to má nejspíše tak, že řimští vojáci měli právo chtít po anonymním vesničanovi určité služby. Ovšem existoval docela silné postih pro ty, keří své postavení zneužívali (teda v klidnějších létech). Takže Kristus vlastně vyzýval k tomu – poražte nepřítele jeho vlastními zbraněmi. Taktéž se to má s nastavením druhé tváře. Sarozákonní židé měli i k facce svou proceduru a její nedodržení by znamenalo hřích a blamáž. Takže ona druhá tvář v těch konotacích vypadá docela vzpurně, není liž pravda? Tak si měn bij, máš li na to … však víte co … Nakonec Ježíše, když vedli před Sanhedrím, tedy židovskou veleradu a vlastně i soud, jeden z pomocníků jej začal bít/fackovat a on se vůči tomu docela přikře ohradil, že na to nemá dotyčný vůbec žádné právo. Jinými slovy tradované pravdy nemusí být zcela pravdivé. Ostatně i ono šíření křesťanství mělo své praktické důsledky. Najednou lidi se starali více o sebe navzájem, novorozenci se nezábijeli a celkově civilizační standart stoupnul i ve smyslu hospodářské prosperity. Takže máme být na co hrdí a bohužel vše je opomíjené dědictví.
Jinak souhlasím se závěry, jen podotýkám, že starý, opelichaný kocour v Bruseli nemá vůbec v úmyslu bránit se před nájezdníky islámu. Je to podobné tomu, co vidíme ve staré, ale už ne dobré Anglii. Policie média i vláda stojí v jednom šiku vůči domorodým obyvatelům, stejně tak, jak „vláda“ v Bruseli. Je to něco, jako autoimunitní onem ocnění, kdy organismus samému sobě je nepřítelem. Přeji pěkné dny.
A.
Cyril s Metodějem na Moravu nepřinesli křesťanství, to už tam bylo od počátku devátého století. Spis o pokřtění Bavorů a Karatánců, kap. 11 k roku 828: „Pribinovi… vysvětil kdysi arcibiskup Adalram za Dunajem kostel na jeho vlastnictví v místě zvaném Nitrava.“ V záznamech o pasovských biskupech k roku 831 stojí: „Léta Páně DCCCXXXI Reginhar, biskup Moravanů, pokřtil všechny Moravany.“ „Ludvík (Němec) tehdy očividně trávil zimu v Řezně, když se k němu zcela neočekávaně dostavilo 14 českých knížat a žádalo o křest, který jim byl z králova rozkazu také 13. ledna 845 udělen.“ Fuldské anály k roku 845, citace Dušan Třeštík: Vznik Velké Moravy, str. 149. Nakl. Lidové noviny, 2001. Cyril s Metodějem přišli na Moravu roku 863. Jestliže dějiny jsou vyprávěním příběhu, pan Vondruška vypráví příběh jinak.
Ano. To byl takzvaný preventivní křest … Čeští velmoži věřili, že je křest ochrání před vojenským vpádem východofranckého krále a patrně též v to, že nebudou muset obnovit poplatnost říši.
viz zde
Ve stínu mocných aneb jaký byl vztah Čech k Velkomoravské a Francké říši?
https://www.stoplusjednicka.cz/ve-stinu-mocnych-jaky-byl-vztah-cech-k-velkomoravske-francke-risi
Podvolování se, Již mnoho staletí tu existuje skupina lidí která námi manipuluje a dokonce brzdí vědu umí podstrčit i vědce kteří svedou vědu jiným směrem. V původní Mendělejevově tabulce je misto pro Éter který zahadně zmizel a neučí se o něm. Proč? Je to jeden z mnoha zdrojů volné energie pro každého. Co se týká náboženství ani jedno není v základu špatné jsou tam zrna pravdy a vpostatě říká milujte jeden druhého a Boha který nám dal šanci na život věčný. Jenže po smrti proroků vždy přispěchali Židovští žereci a jednoduchou pravdu pozměnili tak aby někdo mohl ovládat masy lidí. Pozor nechci hanět židovský národ že oni můžou za bibli nebo korán obyčejní lidé za nic nemohou. Jen říkám co se dá dohledat kdo napsal obě svaté knihy. Přitom Ježíš ani Prorok Mohamed mír s ním nechtěli, aby někdo sepsal knihy. Věděli totiž že si žereci pospíší všechno předělat. Vemte si korán kolikrát je v něm zmíněn Umar tvůrce koránu a kolikrát Prorok Mohamed mír s ním. Jak může Umar zapsat tolik hadísů Proroka mír s ním, když s ním strávil pár měsíců. Žé by Umar byl více jak Prorok Mohamed? A navíc vykladá hadísy jako by on byl Prorok. Bible je to samé kdo ji napsal ? A kolikrát ji předělali? Vše se dá dohledat jen chtít. Pokud se vám nechce hledat vše udělaly miliony dobrovolníků a vědců z celého světa. Jsou tam jen podložená fakta ale sezbíraná z celého světa a zkoumaná ze všech úhlů pohledu. Budete se divit co všechno se nepodařilo ještě skrýt. Najděte si Kaleidoskopy faktů na AllatRa.tv dozvíte se v nich o skutečném světě. Od historie, fyziky tohoto světa, kdo byl Hitler, Proč má Vatikán největší dalekohled Lucifer,proč nosí papež mimozemské znaky, kdo byl EL a Atlantida, kdo jsou Annunaki a proč vam všude ukazují a vnucují Apexiance bezduché tvory. Skutečná a ověřená fakta o Ježíši synu Božím a Proroku Mohamedovi mír s ním. Víte že tento svět je ovládan dvěmi energiemi? Allat a Vril ? Proč měl asi Hitler společnost Vril a Thule proč vozil tuny zlata do Tibetu a proč ho chránili mniši kteří s nim i zemřeli? Proč mají chrámy kopulovité strechy a antény? Vše je prostá fyzika. Lidé jdou zmanipulovat obrazy protože nejdřív máte obraz a pak myšlenku. Takže nejdříve masírují média až přijmete myšlenku a myslíte si že byla vaše. A pokud nechcete nic hledat a ověřovat pidívejte se alespoň na dokument The IMPACT kde jsou odhaleny praktiky organizace KGB Hydra jak námi manipulují uvádí svět do chaosu, válek, naboženské nenávisti dokáží vám vnutit i koho máte volit. Jsou to globální teroristé kteří chtějí abychom se zničili navzájem.
Moc se necukejte Martino, však ona Vám ta burka nakonec slušet bude. Uvidíte.
A místo vysílat
budete vyšívat.
… a ty budeš plést čepice a ponožky nebo šít kožené polštáře a sedátka…. možná bys mohl i prodávat sezamové preclíky ….. na zlatníka asi nemáš…..
Hodně mě zaujal rozhovor s panem Vondruškou, jeho knihy opravdu ráda čtu, právě pro to co obsahují a jakou váhu přikládá vlastenectví a češství. Promlouvá mi z duše a děsím se toho co se jednou s naší Evropou stane. Už nic nebude jako kdysi, to je naprostá pravda.
No, hezké povidání, Martino, ale tak trochu VáclavoMoravecké: od za čatku do konce v dojemné shodě. Ulohou moderátora je snad i trochu rypnout a provokovat, ne?
Jinak souhlas s Vlkem. Jseme systematicky a dlouhodobě násilně donucováni (a mladí vychováváni) k podvolení. Máme se stát opět otroky – ale ne musulmanů. Zotročují nás vlastní a my jim k tomu ještě dáváme mandát ve volbách.
Každý má, co si zaslouží ☹️
„při střetu dvou kultur, nebo dvou náboženských systémů, dvou civilizací, dojde vždy vcelku logicky k tomu, že obě tlačí proti sobě, a potom ta silnější, životaschopnější, agresivnější, donutí tu slabší, aby přijala její hodnoty, protože dochází k asimilaci.“
Je zajímavé, jak si ti dva ve svém primitivním černobílém vidění světa notují. Ovšem, ono jde spíš o vzájemné ovlivňování. Kolonie si udržely velkou část své původní kultury. Řím se v průběhu dějin velice měnil a přejímal od kultur zemí které kolonizoval. Například otroctví z Afriky, dokonce vyměnil své Bohy za Boha své východní kolonie. Pan Vondruška plácá naprosté nesmysly. Jak si někdo takový může říkat historik je mimo mé chápání, tohle jsem se učil někdy v 10 letech. Sám pan Vondruška později svá první neuvážená slova uvedl na pravou míru.
Nezměnili jsme se, nejsme hodní, Západ vede jednu útočnou válku za druhou, islamizace Evropy je dílem Západu.
Proc stara o Evropu a ne pouze o CR?
fenomenalni, konecne nam nekdo vysvetlil co znamena slovo podvoleni, jeste k tomu citovanim jeho udajneho vynalezce, skrabala z Francie Michel Houellebecqa, vychovaneho komunistkou a povolanim poskoka sionisticke mafie, ktera mimochodem organizuje a financuje import muslimskych doktoru a inzenyru do Evropy. Jinak celkem souhlas az na tu posledni odpoved, na hranicich zadni nepratele stat nebudou ti jsou z davno uvnitr kazdeho statu a nejzabavnejsi je ze sni o svetovlade. Ta katarze prijde a smete i tu obrezanou sebranku, jejich hlavni mocensky nastroj, legalizovane padelatelstvi brzo proleti kominem, az ta giganticka kreditni bublina rupne. Na to totiz neexistuje zadny ekonomicky lek a zadna politicka moc tomu nemuze zabranit. Samozrejme ze ekonomicky negramotne stado to pochopi az kdyz bude po vsem.Pak si stado zase muze zvolit marxisticke magory, uz zase vylezaji z kanalu, a zopakovat si to vse jeste jednou.
Co kdyz…
Jsou jiste hodnoty, ktere se daji schovat do ruznych politickych smeru. Napr. DEI byla soucasti liberalismu v USA a marxismu v Rusku a Evrope 19. stoleti. Okupovane zeme uz nechtely byt dal cleny imperii. Proto doslo k utoku na Frantiska Ferdinanda. Imperialista Rusko toho hned vyuzilo a zacalo si … brat nadvladu v Srbsku a tim rozehralo nesmyslnou tahanici, … to by bylo na dlouho..:)
Kdyz se podivate na americky (z Kalifornie) serial Teorie velkeho tresku, jsou v nem komplet vsechny hruzy, kterym ted celime: vetrna monstra, green, cipy, roboti, korektnost, pokusy na zviratech, pestovani lids. organu v tele zvirat, vyvoj ‚leku‘ a nemoci, prace pro armadu bez ohledu na to, k cemu vsemu se vyzkum vyuzije, Bill Gates licen jako superstar – v kazdem zaberu musel byt na pozadi African, Misenec a Asiat. jo a ted jsem si vzpomnela, ze vsichni herci mely zidovsky puvod (nevim, jak tvurci, muzi hadat…).
Marxismus rozklada kralovstvi, aristokracii, tridni spolecnost, hranice statu a kultur. Pripomina to Cinsky komunismus.
Asi si dam praci, a opravdu dohledam vsechny strujce, co za touto woke DEI stoji…
A co Noam Chomsky? Nebyl take DEI marxista?
Vsechny cestu vedou za jednou kulturou…… Ty jmena se jen vrsi a vetsina z nich patri jednomu narodu (a casto i Muslimum).
ps: Serial Profesionalove byl take tocen pro volice a obcany (jeho napadna vychovnost +
jeden dil zacina tim, ze opevuji, ze je vikend (konecne volno), cimz se krasne prozradilo, ze nejde ‚jen o zabavu‘. CI5 ‚vikendy‘ nemaji, za to delnicka trida u TV ano (coz je lez a iluze, ale tvurci filmu a serialu si ji podrzuji).
oprava: vsichni herci meli…
ps: uzivatel Martin si nedavno stezoval na pojem ‚stridme omezena svoboda’…
– je to svoboda omezena trestnim zakonikem ci Desatetem.
Moje svoboda konci tam, kde zacina svoboda druheho.
Komu to nevadi? Tyranosaurovi -napr. monopoly apod.
… ‚tyran‘ ..
Citáty z diskusií :
„Krásna diskusia , nádherné slová, úžasný zážitok, …….“
Pri spúste diskusií TAKTO hodnotia čitatelia diskusiu. Berú diskusiu ako zážitok pri básni.
Žiaľ – málokedy si z diskusie berú ponaučenie :
Tak takto sa musím chovať, tak toto je nevyhnutné robiť, ……
======
Ľudia (ovce) berú diskusie ako televízne novely na zabavenie.
„Zachránit naši starou, dobrou Evropu takovou, jak jsme ji znali, už není možné“
– veľmi zle sformulované. Autora rozumiem, ale treba povedať TAKTO :
Zachránit naši starou, dobrou Evropu takovou, jak jsme ji znali, už väčšina ľudí NEMÁ ZÁUJEM.
Má to rovnaký dôsledok, ale podstata je celkom ina. VINNÍK je celkom iný. Vinník je jasný.
Po dvoch mRNA + buster väčšina europanov zdebilnateľa. TOTO treba priznať. Takýto europania nemajú budúcnosť. Vymenili ju za jed v žilách.
Celým rozhovorem se proplétá fatální nedorozumění. Prý že „se“ podvolujeme – zde islámu. Jenomže my přece (aspoň zatím) nejsme proti islámu slabší, my se přece nepodvolujeme, my jsme podvolováni – a to především i násilně. Zkuste se proti tomu ozvat – hned dostanete za uši pro „šíření nenávisti“. Ale ne od machometánů – od „našich“! V celé funkční vertikále od šestidemolice, z Brusele, z Fašingtonu! Já vlastně neznám osobně naprosto vůbec nikoho, kdo by horoval pro imigraci, progresivismus, GreenSteal! Takže je to evidentně zcela umělá, účelově a násilně tlačená politika zvenčí. A kdo ji tlačí? Tady, myslím, paní Martina trefila hřebíček do hlavičky – starci, kteří „někdy ještě dokázali sehrát velmi důležitou roli právě proto, že jim už třeba na ničem tak nezáleželo“. Starci, kterým už teď patří polovina světového majetku, a kteří by chtěli i tu druhou. A je jim jasné, že ji dostanou, jen když rozbijí společnost na atomy. Zničí vše tradiční, soudržné, samostatné a nezávislé. Postaví jednotlivé atomy proti sobě a tím zabrání soustředění sil, které by mohly jejich moc odstranit.
A tohle je potřeba lidem říkat. Né, že jsme „slabí a unavení“.
Ještě třikrát si to poslechni celé a třeba to pochopíš ve své celistvosti a správně. Pokud ne, pak je chyba u tebe, rozhodně není v rozhovoru.
Jenže „se i“ neví, co chce. Pišivlastnínázor.
“ my se přece nepodvolujeme, my jsme podvolováni – a to především i násilně. “
– máte pravdu, ale iba tak trochu.
My sme podvolováni politikmi, ktorých väčšina z nás slobodne volí. Ak si zvolíme gaunerov, znášame dôsledky – a je to naša vina.
Ak tento FAKT neprijmeme, nikdy sa zo sračiek nedostaneme – furt ich budeme opakovať.
Tak ona to není úplně většina. Pětizmrdy volilo rozhodně podstatně míň než padesát procent.
A taky je otázka, jestli je volí úplně svobodně. Státní moc má v rukou propagandu, podplácení, zastrašování atd. To úplně na svobodu nevypadá. Holt „demogracie“.
Jo. A k tomu navíc ještě „naši“ státní moc má pevně v rukou cizí státní moc.
Jak můžete jinak být tak „zabedněný“, když některé věci zjevně dobře chápete? 😀
Díky za kompliment, nápodobně 🙂
Urážky jsou vždy známkou, že se vám podařilo trefit hřebík na hlavičku:)